Expresii vulgare, conform replicilor în engleză
Spânzuratul
CURSA MILIONARULUI
Traducere: Reef addic7ed.com
Auzi, domnu', încotro? Am zis: "încotro", domnu'?
- Să prind naveta. - Da? Încotro?
- Waterfront Plaza. - Te duc în juma' de timp, 40 de dolari.
- 40? - Bine, 30.
- Bun. - Da? Suie.
Frate, mă omoară traficul de azi.
- Da? - Da.
Aeroportul e plin-ochi.
- La Waterfront Plaza e mai bine. - Da.
Fain hotel.
Serios, aici oprește? Și-acuma descarcă tot ce are.
- De necrezut. Scuze pentru asta. - E-n regulă.
- Lung zbor? - Lungi așteptări.
- Am stat și câte cinci ore. - Aia oroare.
E-n regulă, îmi plac aeroporturile. Apuci să observi oamenii.
Da, văd grămadă de gagici pe-aici, câte-un cur îmbietor...
- Nu, un alt fel de observat oameni. - Da, ce fel anume?
Comportamentul uman. Felul în care se mișcă...
Vorbesc...
Cum își iau rămas-bun.
O fată sărută un tip la terminal.
Ea plânge, dar el e indiferent.
Ea se tot uită cum se-ndepărtează, dar el nu se-ntoarce să privească.
Nici măcar o dată.
Știi că n-are de gând s-o mai vadă. Niciodată.
Ei, hai, n-ai cum să știi așa ceva.
Aștept la intrare. La un an după 11 Septembrie.
E unul cu un turban, toți îl fixează, cred că-i terorist.
Deci face pe deșteptul, scoate o carte. "Harry Potter".
- Mă lași... - Oamenii se liniștesc.
Logica lui a funcționat. Teroriștii nu citesc "Harry Potter".
- Deci nu era terorist? - Nu, dar au prins unul în ziua aia.
- Eu avusesem ochii pe el de la început. - Cine era?
Tipul care-și luase adio de la fată și n-a mai privit înapoi.
Ei, hai! Asta-i poveste inventată. E adevărată?
- Adevărată ca Evanghelia. - Să-mi trag, ce poveste ca lumea!
Haide! Toate bagajele...? Tre' să muți toate bagajele?
- Eu sunt Sammy, apropo. - Greg.
- Mă bucur să te cunosc, Greg. - Și eu mă bucur.
- N-ai dormit deloc, nu? - Nu.
Doi soți de lângă mine au sporovăit trei ore-ntruna.
Îmi venea să-i strâng de gât.
Cunosc bine. Am unii clienți, vorbesc la mobil niște chestii intime...
Pe care n-ar trebui să le aud.
Îmi intră unii cu târfe, cocaină...
Îți spune eu: în 17 ani la volan, vezi chestii duse rău de tot.
În sfârșit! Doamne mulțamu-ți! Bun, pot să trec acum?
Când dorești!
- De necrezut. Mă ține aici... - Grijă!
Futu-i.
- Ești nebun, futu-i? Nu vezi? - Scuze.
- Ești bine? - A apărut de nicăieri...
- Mergeam, ești orb? - Ești bine?
- Poți umbla? Ești rănită? - Trebuie să ne dai asigurarea.
- Nu pot. Am probleme dacă o dau. - Luați voi taxiul, iau eu altul.
- Nu, nu! - E taxiul tău, frate.
- E-n regulă. Unde mergeți? - Waterfront Plaza.
- Serios? - E după colț de unde mergem noi.
- Ne lăsați și pe noi lângă hotel? - Ne luați și pe noi?
- Nu vrei la spital...? - Nu, sunt bine.
- Sigur? - Da, dacă ne-ați lăsa lângă hotel...
Sunteți de acord?
Da. Desigur.
- Sigur? - Da.
- Ești bine? - Da.
Doare?
- Cum ți-e piciorul? - Va fi bine.
- Ai noroc că nu și-a rupt nimic. - Îmi pare tare rău pentru asta.
Îmi pare rău și cu asigurarea, fac tura fratelui meu, dacă află șeful...
Nicio grijă, nu fac plângere.
Eu sunt Casper, ca fantoma prietenoasă.
- Mai degrabă ca un duh rău. - Isteața asta-i Billie.
"Billie the Kid".
Greg.
Îmi place stilul tău, Greg.
Frumos...
Îmi dai mâna înapoi?
E toată a ta.
Vrei niște bani?
Împărțim cursa, pun eu bani dacă tu ai doar card.
- Sigur, indiferent. - Nu pot plăti cu cardul.
Cum ies din stat mi se refuză... Băncile cred că-i furat, sau ceva.
- Furt de identitate. - Nimeni nu vrea identitatea ta.
Am auzit la radio că s-au înmulțit fraudele.
- Sper că nu mi-au furat datele de card. - Nu ți-a furat nimeni nimic, e gol.
- Economia-i de vină. - Nu dau vina pe economie.
Fiecare-i responsabil de el însuși. Nimeni nu-ți dă nimic pe tavă.
- Așa e. Nu există călătorii gratis. - Tu ai spus-o.
- Unde-s cele mai bune fete din oraș? - Fete...?
Da. Billie n-a mai fost prin cluburi de striptease, vreau să-i arăt ce și cum.
- Încetează, frate. - E important să încerci măcar o dată.
Am încercat. Și nu mai vreau.
Un dans în poală de la o colegă de celulă nu se pune.
Știi ceva fain? Gen club de striptease de calitate?
- Poți recomanda ceva? - Băi, frate...
Sunt ceva prin zonă, dar "calitate"? N-aș zice că-s de calitate.
- Tu ești fan? - "Fan"?
- Al cluburilor de striptease. - Nu.
Sunt instituționalizat.
"Instituționalizat"... Tare, îmi place.
- Sună a sentință la închisoare. - Tu știi mai bine.
Ce ar vrea aia să însemne?
Prietenul tău a spus că ai primit un dans în poală în închisoare.
N-am primit niciun dans în poală. Și era doar arest și oricum o aiureală.
Nu-i nimic rușinos în asta.
E bine să te mai scuture viața, îți mai schimbi perspectiva.
- Asta-i filozofia mea. - Filozofia ta e proastă.
Taxiul tău miroase a odorizant de-ăla ieftin, gen brăduț.
Oribil, nu-i așa? Îi tot spun lui Eddie să le arunce.
Eddie e fratele meu, lui îi țin locul.
- El e Eddie? - Da.
E taxiul lui. Eu conduc o berlină.
Eddie se operează cu laser la ochi. În sfârșit...
Mergi cu el, ai tendințe sinucigașe.
Tre' să schimb legitimația, mă amendează poliția.
Nașpa să fii taximetrist, câteodată aș vrea să mă ocup de altele, pricepi?
Toată ziua în cutia asta încinsă, deformându-mi șalele...
Tipul ăsta-i de gașcă, dar în general verifici moaca cu cea din legitimație.
- Adevărat, grijă la taxiuri cu țigani. - Da, unii-s de toată panarama.
Știu pe unii care agață turiști, îi plimbă juma' de oră, da-n cercuri.
- Că turiștii nu-și dau seama. - Mai bine decât "cursa milionarului".
- Ce-i aia? - N-ai auzit de "cursa milionarului"?
- Nu. - E de rău.
A-nceput prin Mexic, Puerto Rico și Brazilia.
- Acum se face și aici. - Treci la partea interesantă.
Stau unii la aeroport și așteaptă ca un taximetrist să ia pe unul ce pare bogat.
Apoi scot arma la bogătaș și-l iau ei, cu tot cu taximetrist, într-o cursă.
Se opresc la toate ATM-urile de pe drum și-l pun să scoată tot ce are.
Storc și viața din fraier. Ăștia n-au milă, dar au mult timp.
Tu ai auzit despre așa ceva?
- Da, dar nu știam că așa se cheamă. - "Cursa milionarului", da.
- Și se fac și-aici, în oraș? - Da.
Nebunie. Credeam că voi nu sunteți din oraș.
- Ne plimbăm, cu treburi. - N-o făceam, dacă economia nu era așa.
Iar începi cu economia asta! Ce ți-a făcut economia ție?
Nimic, asta-i și problema.
M-am săturat să tot lucrez pentru șef.
Dacă aș avea bani, aș fi propriul meu șef.
- Ca tipul ăsta. - Tipul ăsta...? Cu ce ți-a greșit el?
Nimic. Dar simt că parcă l-aș cunoaște. Costum scump, ceas scump.
N-are pic de respect pentru oameni care nu câștigă mulți bani.
Tu n-ai idee cine sunt eu, și vorbești prea mult.
- Da? Deci cât câștigi pe an? - Nu te fute grija.
- Deci atât de mult? - Doar a zis "Waterfront Plaza"...
Știi ce? Uită de "Plaza". Trage pe dreapta și lasă-mă să cobor.
- Ce? - Cobor. Mi-a ajuns.
- Ei, hai, vorbeam și noi. - Lasă-l, dacă vrea să coboare.
- Opresc la ieșirea asta? - Da, chiar aici.
- Am intrat în taxiul care nu trebuia. - Ai dreptate.
- Ce faci? - Mâinile pe volan!
- Bine, stai calm! - Ce vreți de la mine?
Vrem să te cunoaștem mai bine,
Gregory J. Newman, Calea Brazilor nr. 426, Santa Rosa, California.
Slavă Domnului că ai renunțat la mustața aia.
E cam deplasat să dai tu altora sfaturi de stil, "frumoaso".
A, tu erai? Dezgustător. Are dreptate.
- Luați banii. Asta vreți, luați-i. - Mulțumim. Generos din partea ta.
Toți îs generoși cu pistolul în față.
Mâinile pe volan, sau creierii pe parbriz.
- Tu alegi. - Bine.
Cuanto? Cuanto?
- Nada. 50 de dolari. - Atât? Abia de-ajunge pentru drum.
- Va trebui să ne oprim la ATM-uri. - Dă-mi mobilul.
- Dă-mi mobilul! - Mai repede! Nu ne jucăm aicea...
- I-am captat atenția. - Mulțumesc.
- Deci vom face retrageri din contul tău. - Din contul tău.
- De ce faceți asta? - Ajungem și la de ce-uri, drumu-i lung.
- Să ne concentrăm pe cum. - Uite cum facem: mergem la un ATM,
iar tu vei scoate suma maximă de pe carduri, 400 de ATM.
Mi-ai luat portofelul și cardurile, ce nevoie mai ai de mine?
- Bună întrebare. Se deșteaptă. - Nu ne vrem moacele pe camere.
- Nu suntem prea fotogenici. - Vorbește pentru tine, frumoaso.
- Ai terminat? Putem începe? - Răbdare, surioară.
Nu i-am spus partea cea mai importantă a turului milionarului.
- Care parte? - Partea cu împușcatul.
- Da, la partea aia o-ncurcă oamenii. - Ascultă, Greg, e foarte important.
Dacă încerci să fugi, te împușcăm; faci o scenă, te împușcăm.
- Faci figuri în vreun fel fantezist... - Te vom împușca.
Valabil și pentru tine. Dacă-ți mai iei mâinile de pe volan,
îți scoți centura, deschizi ușa fără permisiune,
îți spălăm sângele de pe bord, îți promit asta.
- Am înțeles. - Nu vei suna la bază.
- Nu. - Nu, exact.
Bun... Nu știu unde mergem.
Fă dreapta, apoi stânga. Tragem la ATM-ul de pe colț.
Ne-am înțeles cum merge treaba?
- Cum fac să te conving să nu faci asta? - Asta-i bună. Frumos.
Patru retrageri, 1.600 de dolari, și nu ești împușcat? De neprețuit.
Dacă ai vreo îndoială că te voi împușca, Greg, încearcă numai să fugi.
- Pe ieșirea asta. - Bine.
Trage aici pe dreapta.
Așteaptă aici.
Haide.
Întinde-ți picioarele. Bancomatul e acolo.
Fă-o rapid, aștept chiar aici.
Așa, îmi place cum sună.
Ce, îi iei declarații? Următoarea.
Excelent. Îi iau eu. Să mergem.
Să te punem în spate. Fă-te confortabil.
Succes. Gata, hai.
- Unde mergem? - La capătul curcubeului! Hai odată!
Nu mai fi jigodie.
- Ce te-ai bosumflat? - Trece de la recesiune la depresiune.
- Cum spuneam: economia se duce la dracu'. - Toți ne ducem la dracu'.
- 1.600 de dolari. - Am terminat?
"Terminat"? Abia de-am început.
- Ce faci când ajung la limita zilnică? - Dacă-ți spun, nu mai e surpriză.
Băi, ce-i aia?
- Ce, asta? - Da.
Un rahat la care pune Eddie botul. Cum îi zice... carte de tarot.
Știu, dar ce anume înseamnă? Aia anume?
Habar n-am. Un tip spânzurat cu capu-n jos.
N-are niciun sens. Spânzurat de picior nu-i un mod bun de a muri.
E vreun mod bun de a muri?
Cu un bang.
Scurt și rapid.
Cred că-i mai mult un simbol al morții.
- Da, asta cu siguranță. - Dobitoci. Habar n-aveți ce spuneți.
- Serios, deșteptule? Luminează-ne. - Vă luminez.
Nu-i un simbol al morții, ci al vieții. E o călătorie.
Tipul atârnă cu capul în jos. Tot ce are îi cade din buzunare.
Trebuie să se elibereze de tot ce are.
Numai atunci poate fi liber, obține claritate, vede lumina.
Vorbe mari pentru cineva care n-a terminat nici liceul.
Știu de la o ghicitoare. Mi-a dat în cărți.
- O ghicitoare? - O țigancă din Bronx.
- Și ți-a citit viitorul. - Mergi să ți-l citească și ție.
Și ce ți-a zis?
- Nu e treaba ta. - Haide, ce ți-a zis?
- Trage aici și parchează. - Aici?
Da, chiar aici.
Să trecem la treabă.
Popicărie
- De ce oprim aici? - Mergem la popice.
- Pe bune. - Greg trebuie să-și exerseze PIN-urile.
- Dar aici nu-i... - Nu-i ce?
- Putem discuta? - Discutăm.
- Nu, afară. - O, Doamne...
Mulțumesc. Fiți cuminți.
- Ce-i? - De ce faci asta?
Trebuie să mă ajuți.
Am zis că nu facem ATM-uri de interior.
- Nu-i nimeni, terminăm în două minute. - E prea periculos.
- Îi putem face împreună. - Nu pot s-o fac. Am soție, familie.
- Fii și tu bărbat. - Fii și tu isteț.
- E prea riscant, nu vreau s-o fac. - Afacerea mea, regulile mele.
Dacă tot vrei să fii bărbat, iaca-ți ceremonia de inițiere.
Nu fi prost. Dacă mă omoară pe mine, te omoară și pe tine, ești martor.
Ascultă la mine.
Ești prost, sau ceva?
Romanul a spus să-l ducem imediat. Nu știe că-i facem cursa milionarului.
Romanul nu trebuie să știe, nu plătește bine, trebuie să trăiesc din ceva.
- Nu-i pasă că-l storc, e mort oricum. - Ce...?
- Îl ucide Romanul? - Nu știu.
- Nu mă aburi, frate. - Ce mai contează?
Ai nevoie de bani. Fă-ți treaba și gata.
Dă-le banii, fă cum îți spun. Nu face pe eroul.
Dacă faci cum îți spun, poate vei scăpa întreg, da?
Ieși! Haide!
Grăbește-te.
Ușurel. Intrăm, ieșim. Nu vorbești cu nimeni.
Vă interesează oferta de dimineață?
Nu. Ultima dată când am luat chili m-am ales cu boli venerice.
Da, chili-ul e rău ca naiba.
Aripioarele de pui vin cu urticarie. E doar una printre altele.
Poate data viitoare. Ce mai aștepți? Grăbește-te.
- L-a refuzat. - Încearcă alte carduri.
Știi, mă pricep la oameni.
Poți flutura arma aia cât vrei...
Dar nu ești ca el.
Nu te face că mă cunoști. Nu mă cunoști.
O să-l tot lași să te comande-n felul ăla?
- Serios, nu trebuie să accepți... - Taci și grăbește-te.
Haide.
Ce, ești proastă? Adună pe-aici sau te dau dracu-afară.
Nu-i vorbi așa. E josnic și umilitor.
- Și tu cine pula mea ești? - Aia care-ți taie fața sunt.
Nu trebuie să-i înghiți.
Futu-i!
Casper!
Futu-i!
Îți place cacealmaua?
Data viitoare îți trag în față! Treci în mașină.
Intră!
- La dracu'! - De ce l-ai ucis?
- Trebuie s-o ștergem! - Îmi pare rău.
Mi-a pus arma la cap. N-am avut de ales, da?
- Tre' să plecăm! - Te crezi dură, vacă proastă?
- Ia-ți rochia și mergi la bal, "Jenna". - Nu-mi spune așa.
De ce n-ai tras? Dacă scapă, Romanul ne trimite pe noi în iad.
- Cum să-l omor, Romanul îl vrea viu! - Deci l-ai lăsat să fugă, păpușă Barbie?
- Te fut. Să-l ducem și gata. - Îl ducem când am eu chef.
Și nu te lăsa prostită. Nu-i "Greg din Santa Rosa", e Julius Jax.
A fentat oameni mai puternici și mai deștepți decât noi amândoi.
Te face fără să-ți dai seama. Treci în mașină!
La dracu'! Haide.
"Washington West". Vrei să-ți scriu? Futu-i...
- Ce mă-sa... - Ce-i?
- Unde-s cardurile? - Le-am aruncat.
- Ce? Unde? - În cimitirul de mașini, când alergam.
- Futu-i, întoarce! - Nu-ntoarce, nu le mai găsim, fraiero.
Ultima oară când te mai iau cu mine.
- Iisuse Hristoase... - Gura și mână!
Dă-l la mine. Ești o proastă.
Bă-i, să fie, nu pot să cred...
- Ce, vrei să-ți scriu un cec? - Arăt a prost?
Doar bani-gheață. Ăia-s regii. Îți scrii ție un cec.
- Ai ceva de curățat pe-aici? - Cu mine vorbești?
Da, șoferule, cu tine vorbesc. Ai ceva de curățat?
- Cred că da. - Batistuțe, șervețele...
- Orice. - Poftim.
Tu poți aștepta. Curăță-ți fața.
Curăță-te!
Și când vei fi proaspăt iar, vei încasa un cec.
Cu cecurile, Greg nu trebuie să apeleze la memorie. Ar trebui să iasă perfect.
- Vrei apă? - Mersi.
- Nu putem. - Ce?
- Nu-i sigur. - Tu nu poți, eu pot.
Și Greg sigur poate. Greg, vrei la un mic magazin local, nu?
- Să te fut. - Așa te vreau.
- Fă la stânga și parchează. - Se scot bani de pe cec în supermarket?
Da, și-o găleată cu aripi de pui la 1,99 dolari.
Arăți bine.
Aici, aici.
Ne-ntoarcem în 5 minute.
Ține, încearcă să nu-l pierzi. Voi spune că suntem frați, da?
Le spui că banca-i închisă. Îți scrii un cec de 5.000 de dolari.
- E bine? - Bine.
Nu, nu-i bine. Știu ce-ți spui: supermarket, aglomerat...
Lume multă, paznic. Faci o scenă, eu nu trag.
Dar te-nșeli.
Încerci să mi-o tragi, trag în toți până ies, fără cacealmale.
Nu mă-ntorc la închisoare. Tu capeți primul glonț.
Și taximetristul nostru pe al doilea.
Am să te împușc.
Să mergem.
Hai, ține pasul.
- Cum vă merge, domnule? - Nu mă pot plânge. Dvs.?
Eu mă pot plânge, deși probabil n-ar trebui.
Știți cum e: din cinste nu se prea trăiește.
De m-ați plăti mai des, m-ați vedea mai des.
Da, vă-nțeleg.
Bună.
- Cum îți merge azi... Rebecca? - Spune-mi Becky. Super, ție?
Cum nu se poate mai bine. Apuc să mai petrec și eu cu frate-meu.
- E din alt stat. - Deci cu ce vă pot ajuta astăzi?
Mi-am...
Mi-am scris un cec. Vreau să-l încasez.
E suspicios când vine vorba de bani. Nici nu zâmbește, zici că jefuim locul.
Deci 5.000 putem scoate maxim, corect?
Da, dar nu prea acceptăm cecuri în nume propriu.
Din păcate, banca noastră e închisă, și...
Îi luăm mamei o mașină de ziua ei.
- Asta-i așa drăguț... - A fost ideea lui.
Reprezentanța a zis că ne face o reducere de 5%
la plata pe loc, dacă plătim numerar.
Un document de identitate cu poză?
- Reducerile sunt mereu bune. - Categoric.
"Criminal în serie".
- Nu prea arătați a frați. - El s-a ales cu frumusețea...
- Atunci tu ești cel isteț. - Mi s-a mai spus asta.
O clipă, domnilor.
Nu fi trist, sunt doar bani.
Ți-ai încălcat propria regulă. Te-au filmat.
Nu face pe istețul.
Bun, s-a verificat contul.
Puteți încasa cecul. Comisionul de 2% înseamnă 100 de dolari.
Da... îi scot din suma totală?
- Da, sigur. Mulțumim. - Minunat.
4.900 de dolari.
E-n regulă, pune-i direct. Trebuie să ajungem la reprezentanță.
- Bine. Vă dau un plic? - Sigur.
Nu se face să ieși cu banii-n mână, nu?
- Mulțumim. - Mai doriți și altceva?
- Nu, mulțumim mult, Becky. - Aproape că am uitat.
Ați dori să faceți o mică donație pentru Fundația Linia Vieții?
Fiecare dolar ajunge să ajute pe cineva cu afecțiuni cardiace.
- Da... - Suma minimă e de 5 dolari.
- Care-i suma maximă? - Nu e una maximă, donați cât doriți.
- Pot da bani-gheață? - Desigur.
Bine.
- Una, doi, trei, patru... - Bine.
Ajung șase.
- Bine, bine. - 1.000 de dolari.
- Poftim. - Sunt complet...
- E generos. - E grozav, mulțumesc nespus.
- Cu plăcere. - Mulțumim noi, Rebecca. Pa.
Stați așa.
Scuze...
Nu putem uita de asta. Ești un om bun, Greg.
Faptele bune ți se vor întoarce.
- Mulțumesc, Becky. - Amin. Gata, am șters-o.
- Aveți grijă de voi. - Pa, Rebecca. Becky!
- Scuze, trebuie să vă verific. - George!
George, tocmai au donat 1.000 de dolari la colectă.
1.000 de dolari!
O zi bună, oameni buni.
- Bun, la revedere! - La revedere.
Bagă, muie.
- Cum a mers? - Nu bine.
- A șutit astea? - Da.
Le-aș fi plătit, dar nu aveam card.
- Ușurel! - Bun, a prins ideea!
- Gata! - Casper.
Ți-a ajuns?
Greg! Stai acolo!
- Ce, mă-mpuști? Împușcă-mă! - Crezi că nu știm cine ești, jigodie?
Află că te așteaptă o întâlnire cu Romanul, dle Julius Jax.
Și-acum fii cuminte!
Mâna mea...
Ce... ce tot spui?
Cine-i... cine-i Julius Jax?
Crezi că mă cheamă Julius?
- Nu sunt Julius, ai făcut o greșeală. - Da...
Nici n-am auzit de vreun Julius. Numele meu este Greg Newman.
- Da, și eu sunt Cenușăreasa. - Te așteaptă Romanul.
Îl mai știi pe Roman? Încă-i supărat că i-ai furat patru milioane.
- N-am furat nimic niciodată. - Mai puțin astea...?
Am zis să te ducem în cursa milionarului înainte să te bage în pământ,
dar tu ai aruncat cardurile.
Ți-ai scurtat singur cursa. Acum te vezi cu Romanul.
Ascultați: ați făcut o greșeală.
M-ați confundat cu altcineva. Nu cunosc niciun Roman.
Te-a văzut la aeroport. Te-a văzut intrând în taxiul ăsta.
Atunci s-a înșelat el, fiindcă nu-s eu.
- Ți-am zis că va nega. - Mi-ai zis.
Ești bun, Julius. Crede-mă, am cunoscut mulți escroci la viața mea,
dar poveștile pe care le aud despre tine le bat pe toate.
Auzi aici: mi-a zis un tip în închisoare cum Julius a deturnat o mașină...
Corectez: "Sechestrat legal", nu? "A sechestrat" un Maybach.
- Incredibil. - Mașină de juma' de milion de dolari.
Nu iartă nimic ce-i place, într-atât de bun este.
Dacă s-ar preface că-i hidrant, s-ar pișa câinii pe el.
- Vă spun că m-ați confundat! - Recunoaște și simplifici călătoria.
Povestim de Roman și cum ai furat patru milioane de la el...
Nu știu unde merg, o iau pe Cinci?
Rămâi pe două benzi. Îți spun eu când ieși.
- Gândește: ai vreo dovadă că eu sunt el? - Iisuse...
- Vrei dovadă că ești Julius? - Minte, nu-ți bate capul cu el.
Dar e amuzant.
Vrei să vorbești cu ea?
Cu cine?
Cu soția ta.
Am uitat să-ți spun că am răpit-o. Mi-a scăpat.
Romanul o ține ca asigurare.
S-a terminat spectacolul, poți să nu mai joci teatru.
- Nu am o soție. - Dumnezeule, o luăm de la capăt.
Tipul ăsta nu renunță. "Instituționalizat", ziceai?
Uite, dobitocule: consecvența e cheie.
Nu are pic de devotament. Uite ce simplu-și vinde și nevasta!
- Și-ar vinde și mama. - Bine. Uite...
Da, am un inel, dar nu am o soție. Pot explica de ce.
- Aproape că vreau s-aud vrăjeala. - Îl sun pe Roman, s-audă nevastă-sa.
I-ar plăcea să afle cum nici nu există. Stai așa, va fi amuzant.
Sună.
Unde sunteți? Ce se întâmplă? Ați dat-o-n futere?
Nu, a încercat să scape.
Amatorii dracului! Nu vi-s în stare de o treabă simplă, cu tot cu pistoale?
Stai așa. Suntem pe drum, ajungem în 20 de minute.
Bun, apoi pun profesioniștii la treabă.
Ascultă aici. Zice că nu-i Julius. Stă chiar lângă mine și minte.
Normal că spune că nu-i Julius. Nu vrea să moară.
Numele meu e Greg Newman. Trebuie să mă fi confundat cu altcineva.
Sunt din Santa Rosa, California...
Acum șapte ani erai Gary Larousse din Rhode Island,
acum doi ani, când ai stors 12 milioane din Fondul McCalvin,
erai Frank J. Coolidge din Albuquerque.
- Nu știai că te filmam... - Nu știam, pentru că nu-s eu ăla.
Scutește-mă; eram la aeroport. Te-am văzut intrând în taxiul 8217.
Nu prea discret: costum albastru-luci și o servietă maro de piele.
Așa ți-am tras-o, pui de cățea.
- Nu înțeleg... - E fenomenal tipul.
Poartă verighetă și zice că n-are nevastă. Ce panaramă!
Nu va mai avea nevastă curând, cu atitudinea asta. Mă auzi, ticălosule?
Nu-i nevasta mea, n-am nicio nevastă!
Julius...?
Nu știu unde sunt.
Nu știu cine ești. Mă cheamă Greg. Trebuie să le spui că nu mă cunoști.
- Sunt într-un depozit... - Ascultă, doamnă!
Nu știu cine ești. Trebuie să le spui că nu sunt soțul tău.
Ăla nu-i soțul meu. Vreau să vorbesc cu Julius.
Bună-ncercare, Julius, ne vedem în 20 de minute.
Auzi, Romane? A-nchis.
- Poate Greg doar arată ca Julius ăla. - Poate vorbești prea mult.
- Vă rog, jur că nu-s omul vostru. - Nici escrocii nu-și neagă căsătoria.
- Pot explica ce-i cu inelul. - Nu te obosi.
- Sunt curioasă ce mai scoți. - Îți pierzi vremea.
Mințeam... mai devreme, în privința soției.
- Deci ai mințit... - Mințea. Așa, m-a pierdut.
- Și pe mine. - Mințeai că ai fi Greg Newman.
- Nu, ăsta e numele meu adevărat. - M-ai pierdut iar cu mințitul.
Port inelul de serviciu. Sunt comis-voiajor.
- Comis-voiajor, escroc, totuna. - E adevărul. Vând bisericilor.
Trebuie să fii convingător când vinzi bisericilor.
Preferă să lucreze cu oameni familiști.
Oameni căsătoriți, creștini, ce merg la biserică și citează din Biblie.
Pentru ei, un burlac de vârsta mea e fie gay, fie un depravat.
Sau un gay depravat, ceea ce-i un bilet doar dus spre iad, pentru unii dintre ei.
- Vor să vadă verigheta. - Ăsta inventează din mers.
- Trebuie să port verighetă. E un rol. - Ce faci acum e un rol.
- Bine. Ce vinzi? - Mă lași? Te aburește.
- Îi fac pe plac. - El îți face ție.
Ce vinzi?
Apă sfințită.
- Să-mi fut... - E o întreagă afacere. E...
Apă sfințită "Geneza" din râul Iordan.
O îmbuteliem în Țara Sfântă și o livrăm în Kentucky. E piață mare cu asta.
Eu fac turul bisericilor și fac prezentarea produsului.
Bine. S-o auzim.
- Prezentarea? - De parcă ți-ar depinde viața de asta.
- De obicei organizez o întâlnire... - Nu cum o faci, vreau să aud textele.
- Fă-te că ești Greg Newman... - Sfântul mincinoșilor...
- Greg Newman din Santa Rosa... - Chiar sunt Greg Newman!
Bun, vezi? Mai autentic, mai convingător.
- Nu-mi pare. - Taci din gură.
Bine, o să... Voi ține varianta scurtă, dar...
O schimb, da? E diferită pentru catolici, baptiști, metodiști...
- Vom fi catolici. - Catolici.
Bine.
Se zice că munca de comis-voiajor e 99% transpirație și 1% inspirație.
Pentru mine este opusul, căci e vorba de piața onestă.
Inspirația vindecă suflete pierdute. Suflete însetate.
Vedeți voi, li se potolește setea cu substanțele nepotrivite.
Se vând suplimente pentru orice astăzi,
dar încă nu s-au vindecat neajunsurile spiritului.
Oamenii au nevoie de apă vitaminizată într-un fel cu mult mai măreț.
Cutez a spune că fiecare familie catolică ar trebui să aibă acasă apă sfințită.
Și e menirea Bisericii să le-o așeze acolo.
Unii spun că Biserica și-a pierdut harul. Nu, domnule, asta-i o minciună.
Spun c-ar fi vreo criză de credință. Eu zic că mereu a fost criză de credință.
Prea multe forțe lucrează împotriva taberei Cerului.
Prea multă erezie încurcă undele.
Oamenii buni sunt profund rătăciți pe tărâmurile nesfințeniei.
"Iartă-i, că nu știu ce fac"? Nu, domnule. Asta nu-i de-ajuns și gata.
Îi putem ierta, dar nu ne putem ierta pe noi înșine că nu le arătăm calea.
Ei merg cu valul, noi avem un alt val de oferit.
Și e un preaputernic și sfânt râu.
Apa sfințită "Geneza" din râul Iordan.
Biserica ar trebui nu doar să-i dea girul, ci s-o vândă,
angro.
Credincioșii vor trece de partea noastră precum cei ce trecut-au Iordanul
să-L audă pe Domnul predicând - și ei au fost vindecați.
Când potrivnicii Domnului au căutat să-L prindă,
Iisus a aflat adăpost în râul Iordanului... Unde-l botezase Ioan odinioară.
"Și după ce s-a botezat tot poporul, botezându-Se și Iisus și rugându-Se",
"s-a deschis cerul, și S-a coborât Duhul Sfânt".
Luca, capitolul trei...
Versetul 21.
- Fii-n pula mea serios. - Își știe textul.
- Ai o biblie, să verifici? - Nu.
Atunci "Tu ești neroada ce rătăcește în întuneric".
Evanghelia lui Casper, capitolul trei, versetul... nouă.
- Mie-mi sună bine discursul. - Normal, e un maestru-escroc.
Și-i genial la asta, jos pălăria.
Adică n-ar putea vorbi așa dacă n-ar trăi din asta.
Maeștrii-escroci pot. Așa a reușit să fure patru milioane de la Roman.
O poți da pe Iisuși până vin vacile-acasă, nu pun botul o clipă.
- Aș cam vrea să ascult. - Nu vrei să asculți, vrei să crezi.
Nu te simți vinovată, va muri pentru păcatele lui.
Nu vreau să moară dacă nu-i Julius.
Și Julius știe asta, așa că-ncearcă să te facă să crezi asta.
Știu cum merg lucrurile astea, știu pe una cu sexul prin telefon.
Te poate face să crezi orice. Vrei să te-nfierbânți și să te uzi tot? Se face.
Vrei să faci sex cu un marțian? Îi poți simți antenele verzi târându-se pe tine.
Ți-ar putea vinde apă sfințită exact ca Julius Jax al nostru.
Și ai cumpăra-o, fiindcă ești o credincioasă. Proasto!
Tot ce am spus e adevărat.
Continuăm judecata? Bun, se face.
Ia să vedem.
Un măr!
Dacă ești comis-voiajor de apă sfințită, unde ți-s mostrele, sfânta biblie?
Broșurile... Unde-s?
- Nu le am la mine. - Ce surpriză!
Dacă ăsta-i comis-voiajor de apă sfințită, eu sunt papa.
- Unde sunt? - N-am venit în oraș să vând.
Nu, ești în oraș fiindcă aici locuiești cu dna Jax,
pe care ai trimis-o la lei într-o clipită, "creștinule".
- De ești din Santa Rosa, ce cauți aici? - Am o întâlnire cu Elmer Jonas.
E un tele-evanghelist cunoscut, puteți verifica.
Îl știu, predică pe Canalul 40, parcă, ceva cu mântuirea.
Ia-o pe ieșirea Valea Stejarului, fă dreapta și taci în pula mea!
Nu Elmer Jonas a spus că Dumnezeu are un loc special în iad pentru homosexuali?
Da, e habotnic, dar e urmărit de patru milioane de americani în fiecare duminică.
Stă la "Waterfront Plaza".
Deci mergi la o întâlnire de afaceri fără materialele de afaceri.
Ne-am mai văzut și i-am ținut prezentarea, acum urmau detalii.
Și dacă dădeai de vreun coleg de-ai lui, un potențial client, nicio mostră?
Ne-am văzut în aprilie, șeful meu voia să ne promoveze apa în emisiunea lui.
- Am petrecut un weekend cu el. - Deci pentru ce-i întâlnirea?
- Ne întâlneam pentru ceva personal. - Vino cu ceva. Ceva bun.
Aveam numărul lui în celularul pe care l-ați rupt..
Vezi că ajungem la Roman și el nu vrea să audă abureli, crede-mă.
E o chestiune personală pe care...
- Am nevoie de bani. - Patru milioane nu ți-au fost de ajuns?
Mă puteți omorî.
Probabil merit tot ce mi se întâmplă.
Gata? Ai terminat? Te-ai eliberat cu totului?
Bravo. Meserie.
Haideți: ce interpretare!
"Cea mai bună interpretare a unui mincinos pe marele ecran".
Există escroci pe lumea asta, și există maeștri-escroci.
Tu, prietene, ești da Vinci.
Întoarce, îl ducem la Hollywood! E actor tipul.
- Sunt un păcătos. - O mărturisire, în sfârșit.
Vorbește-mi, Greg.
Mergeam să-l văd pe Elmer. E bogat, e milionar...
Ținea emisiunea la ferma lui din Sud.
M-a invitat să petrecem weekendul.
Elmer e apărătorul valorilor de familie.
Soția lui vizita un spital de copii în weekendul ăla.
E pierdut... La fel ca toți ceilalți...
Am luat o cină târzie.
Când m-am întors în camera mea - m-a pus cât mai departe de camera lui.
- Ca să nu pot auzi. - Să auzi ce?
Că mai era un alt musafir în casă.
Un alt bărbat.
Au petrecut noaptea împreună.
Să-mi trag... Ai venit în oraș să-l șantajezi pe Elmer Jonas?
Nu, nu, credeam că... Poate Elmer îmi va da bani.
N-aș fi suflat o vorbă despre asta.
Admite: si venit să-l șantajezi, nimeni nu-ți dă bani și gata.
A venit să-l șantajeze și a nimerit în cursa milionarului.
Acum șase ani, mama a fost diagnosticată cu insuficiență cardiacă congestivă.
A fost un coșmar. Am dus-o la cei mai buni medici...
- Adică tu și soția ta? - Adică eu și mama, cu toți banii ei.
Am dus-o la un spital privat. Asistente personale, nu ne păsa de bani.
Ziceau că va ieși în șase luni.
Sunt cinci ani de-atunci.
M-a costat două sute de mii de dolari pe an s-o țin în viață.
Oamenii spun că are dureri...
E bătrână, las-o să se ducă.
Știu că dacă aș lăsa-o să se ducă, n-aș face-o pentru ea.
Aș face-o pentru mine.
Ca să opresc plățile, să opresc coșmarul ăsta.
O duceam destul de bine, dar am vândut tot, mi-am vândut casa...
Compania de asigurări a găsit o chichiță legislativă.
Au zis că a mințit în declarații. Nu mai dau un șfanț..
Prietenii mei mă sfătuiesc s-o internez undeva...
Undeva unde merg bătrânii să moară,
dar ăla-i cel mai mare păcat, s-o las să moară fără a-mi asuma obligațiile.
"Pune capăt durerii, las-o să se ducă". Nu pot face bani destul de repede...
Mă prăbușesc...
Îmi pare rău de tipul ăsta.
Toată apa sfințită din lume nu o poate salva pe mama mea.
Nu poate acoperi costurile.
Sunt un ipocrit.
Profit de criza aia de credință...
Și o pun într-o scenetă de parcă aș avea eu toate răspunsurile.
Am încercat să mă rog.
Dar n-a răspuns nimeni.
Iar când păcatul e la ușă...
Da, sunt gata să șantajez pe cineva pentru a-mi ține mama în viață.
Dacă ajung în iadul plin de flăcări...
Voi vedea mulți oameni cunoscuți acolo.
Companii de asigurări care ucid oameni,
predicatori habotnici ce-mprăștie ură și oameni care duc alți oameni la moarte.
Sper că există un Dumnezeu nemilos.
Și mă rog...
Mă rog ca Ziua Judecății să vină curând.
Salvează o inimă, salvează o viață
Fă stânga colo și apoi dreapta.
- Nu. - Aproape am ajuns.
- Trage pe dreapta. - Deja am ajuns!
Trage pe dreapta!
- Da? - Da.
- Hai afară, vreau să vorbim. - Vorbim când ajungem la Roman.
Nu mergem la Roman, ieși din mașină.
- Nu ești căpitanul navei! Eu zic... - Ieși odată.
Dumnezeule... Are să-mi dea o durere de cap. Rămâneți aici.
Draci...
- Ce-i? Ce mai e acum? - Nu-i omul care trebe.
- L-a identificat Romanul la aeroport. - Nu, ceva nu se leagă.
Ești mâță plângăcioasă ce se vrea leu, dar n-are la ce coaie să se scarpine.
Crezi c-o scoatem la capăt?
- Ea ți-a crezut povestea. - E adevărul.
Nu-mi pasă dacă ești Julius Jax. Povestea cu șantajul a ținut.
N-a "ținut".
Ascultă: când ajungem unde ne duc, ne vor ucide pe amândoi, pricepi?
- Trebuie să ieșim din asta acum. - Eu nu plec nicăieri.
- N-avea cum un escroc să bage de-astea. - Te credeam naivă, dar ești proastă rău.
Crezi că i-o poți trage Romanului și să pleci liniștită?
Mă fut în Roman, nici n-am vrut să lucrez pentru el, tu m-ai convins!
Aveai nevoie de bani, surioară!
- Ești un laș. - Eu, laș?
Bun, știi ce? Ia-o tu la sănătoasa, mă doare-n cur.
Nu mă mișc de aici. Uneori e mai bine să aștepți.
Dacă așteptăm, suntem morți.
Spune adevărul. Credeam că-i Julius, da-i doar un pulă fără noroc.
- Nu-i vreau sângele pe mâinile mele. - Ce, te temi de Dumnezeu?
Dacă vine vreo judecată, vine de la Roman și vine repede.
- Nu mă tem de el. - Bine, îl duc doar eu.
- Fă autostopu-napoi în oraș. - Nu te las să-l duci.
Ai să mă oprești?
Nu, n-ai să mă oprești.
Și-acum, te rog, te rog frumușel...
Treci în pula mea-n mașină! Imediat!
Fata asta mă...
- Oprește-te! Stai o secundă! - Promiți că nu fugi?
- Cum e cu cacealmaua? - Lucrez pentru Roman.
N-am nimic cu tine, a trebuit... lucram pentru Roman.
Respiră. Respiră! Oprește-te și respiră.
- Aruncă arma. - Ce faci...? Ce faci?
- Aruncă-n pula mea arma. - Ce faci? E al meu!
Am spus să arunci în pula mea arma.
Bun băiat. Niciodată n-am fost de partea ta. Nici o clipă, mă înțelegi?
Te credeam mai isteț de-atât, Julius. În șoferii de taxi să n-ai încredere.
Corect. Mai ales tu ar trebui să știi că toți maeștrii au și-un asistent.
Nu te-ai gândit că Romanul și-a pus un om să conducă taxiul?
- Bufonule. - Țipând la mine, credeam că tu nu știai.
Credeai că nu știam... Acum treci în taxi.
- Treci în pula mea-n taxi. - Haide!
Futu-i... Billie!
Billie!
- Nu mișca. - Futu-i!
A fost împușcată! A-mpușcat-o!
- E moartă! - Ce vrei să facem?
- În genunchi! Acum! - Nu vrei s-o faci.
- Vrei să-l împușcăm? - Vreau să-l împușc chiar acum!
- Ea voia să-ți dea drumul, javră! - Ascultă, vrei să nu te plătească?
- Vrei să nu te plătească? Oricum e mort. - Da, e mort oricum!
Îl ducem la Roman, să-i facă el felul. Pune-l dracu-n taxi.
Să-l ducem la Roman imediat. Mă ocup rapid de Billie.
Stai acolo, jigodie! Mâinile la spate!
Futu-i. Ridică-te! Treci în mașină!
- Iisuse...! - Ușor, e-n regulă.
- Futu-i morții... - Totul va fi bine.
- Billie... - Nu-ți face griji. Urcă.
- Futu-i... - Am eu grijă de tot.
Fă stânga aici și apoi pe Strada Sherman, cred?
Se vede depozitul, e ultimul depozit pe stânga.
- Da? - Unde sunteți?
Aproape. Ascultă: am avut o problemă...
Billie a fost împușcată, e moartă.
Ascultă cu atenție. Nu vreau să risc.
Vreau să-l aduci pe Julius în depozit cu cătușe și armele la cap.
Dacă-ncearcă să scape, împușcă-l. O am pe nevastă-sa, nu vreau să-l apuce.
Fir-ar.
Nu a spus nimic de Billie.
- N-a-ntrebat de Billie. - E un jeg.
Mi-a fost ca un frate, știi...?
- Împușcată pe stradă... nu așa se moare. - Nu-i vreun fel bun de a muri.
De câte ori făceam cursa milionarului, îi spuneam câți bani am câștigat...
Pe ea n-a interesat-o niciodată.
Nu fiindcă i-ar fi fost frică... Dar nu voia s-o facă.
- Ăsta de-aici? - Următorul.
Casper, nu știu încotro merg. Tre' să... Casper!
- Gata! - Ia-o la stânga!
- La stânga! - Bine...
Ce mă-sa...
- Depozitul ăsta? - Oprește aici.
- Spune-i Romanului că au ajuns. - Au ajuns.
Romanu-i tare șucărit.
"Că de voi umbla și în mijlocul morții, nu mă voi teme de rele; că Tu cu mine ești."
Frumos. Zi o rugăciune. N-ascultă nimeni.
- "Că de voi umbla și în mijlocul"... - Gura!
- "...de rele; că Tu cu mine ești". - Gura!
Cine dracu-i ăsta?
Nu te mișca.
- Julius...? - Da.
Stai... stai așa...
- Cum de nu m-ai omorât mai devreme? - Trebuia să știu unde-i depozitul.
- A, exact. - Știi cumva unde-i nevastă-mea?
- Nu... - Nu?
Nu știu.
Păcat. În alte circumstanțe, noi doi am fi lucrat împreună.
Stai, n-am vrut...
Mersi.
Bun, haide.
Haide... Urmează-mă.
Urmează-mă!
Nola!
Nola?
- Nola? - Julius?
Julius!
Julius, sunt aici!
Credeam că mă vor ucide. Că ne vor ucide pe amândoi.
Cât pe ce. Vino la mine.
- Doamne, ești bine? - Da.
Au apărut doi tipi aseară. Au întrebat unde erai,
le-am zis că nu ești în oraș, și au găsit un email cu rezervarea de zbor și...
Știam că vei veni. Credeam... că te vor ucide.
E-n regulă. Îți povestesc spre casă. Ești în siguranță.
Totul e bine.
Cine-i ăla?
Greg Newman. Comis-voiajor din Santa Rosa.
- Ce face el aici? - M-a cam... ajutat să te salvez.
Mulțumesc.
- Ăla-i Sammy? - Nu, ăsta-i Eddie
O să mă lași să plec?
Deci... ce s-a întâmplat?
Te-am sunat pe fix aseară să-ți spun că-mi întârzia zborul.
N-ai răspuns. Am sunat pe mobil de zece ori - nimic.
Mi-am dat seama că s-a întâmplat ceva.
Așa că până să ajung la aeroport, mi-am dat seama că eram filat.
Mi-am zis că probabil Romanul, dar nu eram sigur.
Ies și un taximetrist cu față șmecheră încearcă să-mi ofere o cursă, știi?
Mi-am zis: ce dracu'. Intru-n taxi. Accept cursa.
Tipul are aerul condiționat la maximum, ca-n frigider, dar transpiră ca un porc.
Se oprește în fața a doi bărbați. Se așteaptă să urce - dar ei n-o fac.
Ei nu pricep ce drac se petrece. Atunci mi-a picat mie fisa.
Decât să regret mai târziu, iau șoferul de gât, îi zic că am o armă-n ceafa lui.
- Mâinile pe volan. Lucrezi pentru Roman? - Nu! Ce vrei?
Mâinile pe volan, sau ești mort. Pornește. Așa, încet și frumos.
- Unde-i nevastă-mea? - Nu știu!
- Dacă mă minți, te omor. - Nu știu, da?
Eu trebuia doar să te bag în mașină. Nu știu unde urma să te ducă.
Parcare pe termen scurt
Jură că Romanul l-a plătit doar să mă ia,
și că alți doi tipi urma să sară în mașină și să mă ia la plimbare.
L-am întrebat de unde știa cum arăt...
Mi-a zis că Romanul m-a identificat la aeroport.
Un tip alb, brunet, costum albastru și servietă maro.
Aici. Te întreb pentru ultima dată. Unde urma să mă duci?
- Nu știu! - Unde urma să mă duci?
- Nu mi-a spus! - Ghinionul tău.
Deci practic am aflat tot ce trebuia să știu de la șofer.
Știi cum îs taximetriștii, vorbesc întruna, nu mai tac.
Trebuia să acționez rapid.
Romanul m-a văzut intrând în taxi, dar ăilalți doi, nu.
Dacă schimbam locurile cu taximetristul, băieții Romanului mă duceau la tine, nu?
Mai îmi trebuia doar o dublură pentru mine.
Cam cu bătaie lungă, dar era singura mea șansă.
Și știi ce? Am avut noroc, fiindcă am dat de băiatul nostru, Greg.
- Comis-voiajorul din Santa Rosa. - Exact.
Auzi, domnu', încotro?
Ce mai zi...
Vom face o plimbare.
- Am de ales? - Nu.
Poftim.
Haide.
Știi că mâine trebuie să plec iar.
- Ba nu... - M-au sunat ăia din Arizona.
Îmi pare rău, Nola. Trebuie s-o fac.
O ultimă întâlnire și am terminat.
Nu se termină niciodată.
Trebuie să scap de mașina asta.
- Ce vei face cu Greg? - Îl duc la o plimbare.
- Nu, nu poți... - Știi că trebuie s-o fac.
Nu și de data asta.
Te cam înmoi. Un picuț...
Mă întorc într-o oră.
Ceau, Sammy...
Știi că toți vom muri.
Știu.
Îmi pare rău de situația mamei tale.
Pot să-ți cer să faci ceva pentru mine?
Îi transmiți un mesaj mamei mele?
Spune-i doar...
Că nu mi-am pierdut credința.
Spune-i că o iubesc...
Că avea dreptate.
Că nu-mi voi pierde credința.
Cred că pot face asta pentru tine, Greg Newman din Santa Rosa.
Și eu am fost crescut de mama.
"Crescut"...
Draci, ea m-a făcut cine sunt.
Eram doar noi doi.
Apoi, lucrurile s-au schimbat. A trebuit să renunț la ea.
Vezi tu, Greg, noi doi avem în comun mai mult decât gustul în costume.
Ascultă cu multă atenție.
Voi spune o singură dată și va trebui să ții minte tot restul vieții.
Nu-mi pasă cum ți-ai pierdut banii, sau cardurile,
cum te-ai ales cu vânătăi pe față sau cu sânge pe cămașă.
Casper, Billie, Romanul... Nu i-ai întâlnit niciodată.
N-ai urcat în niciun taxi, n-ai fost în "cursa milionarului".
Și cel mai categoric, n-ai cunoscut niciodată pe cineva pe nume Julius Jax.
- Bine. - Nu am terminat.
Știu cum te cheamă, știu unde locuiești
și categoric știu cum arăți.
Dacă-mi bate poliția la ușă, căutându-l pe Julius Jax,
Julius Jax va veni să te caute pe tine.
Ne-am înțeles?
- Da. - Bun.
Întoarce-te.
Salutări mamei tale. Anonim, desigur.
Mulțumesc.
Nu-ți uita servieta.
Auzi, domnu', încotro?
Traducere: Reef addic7ed.com